.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.nordicbits.org
Den höjd du har, den väg du tar
ses som ett mått på om din plan är klar.
För du är lika stor
som din dröm.
Du som är kort, en liten sort
kan bli kallad för jätte ändå.
För du är lika stor som din dröm.
Jag vet att jag...
Förlåt!
Ja, förlåt. Det är inte den historien vi ska berätta.
Nej, det här handlar om Pelle Kanin.
Han är hjälten i vår berättelse.
En kaninpojke i blå jacka, och utan byxor.
PELLE KANIN
Du, bråka med nån i din egen storlek!
- Gärna. - Inte mig!
In i hans trädgård igen, ser jag. Det finns enklare sätt att få mat!
Ja, men inte lika roliga.
Vad har jag sagt om att sno av herr Karlsson?
- Att ta lite blomkål åt dig? - Duktig pojke. Iväg med dig.
Låt höra, Benjamin.
Han har klippt halva gräsmattan, så vi kan hinna.
Se på honom. Ren ondska. Han är arg även när han klipper gräs.
Vi kanske inte ska gå in. Senast blev du nästan fångad.
Du är så söt, jag kunde äta upp dig.
Det är det han vill göra med dig!
Högre. Högre!
- Varför är du alltid högst upp? - För att jag är äldst.
- Vi är trillingar! - Jag är ändå äldst.
Med 16 sekunder!
När borstade du svansen senast?
Slut på vilan, kom igen.
- Försten vinner! - Jag!
Oschyst!
Kika på härligheten! Snart ska vi käka härligheten.
Hur kan jag ha så dålig kondis? Jag äter ju bara sallad.
Ta dressingen för sig. Det kommer att förändra livet.
Ni kan det här.
Det vi ska göra är tanklöst, dumt och farligt. Men vi ska lyckas.
Vi har alla en roll som är utformad efter vår individuella begåvning.
Utkik. Utkik. Utkik. Utkik.
Hjälte.
Nu kör vi.
- Jag följer dig! - Sällan.
Risk att jag fastnar i en fälla, gnager av tassen och blir "Stumpen"
fast de djupa ärren finns på insidan?
- Ledsen att jag drog det. - Det är lugnt, vi är ju släkt.
Samling. Är vi beredda?
- Jäpp. - Absolut.
- Alltid. - Antar det.
Härligt, gänget.
Nu kör vi.
Det här blir kul.
Grönsallat, rosésallat, rädisa.
Jag ska säga vad som är rädisa: Att vi får sno hans grönsaker.
Rädisa låter som rättvisa.
Förklara inte skämtet.
Flopsy!
Mopsy!
Ull-tott!
Det är lugnt!
Tomater, tomäter. Potatis, potäter.
- Det är ingen som säger potäter. - Sluta larva dig!
Ingen fara. Han hör inget när han kör gräsklippa...
ren.
Kaniner.
Nej, stopp!
- Stick! - Skynda dig!
- Nej, Pelle! - Jag ska stoppa i den.
- Är det en dålig idé? - Ja!
- Jag hör dubbla budskap. Ja? Nej? - Nej!
- Jag ser inte din mun genom grinden. - Nej! Nej! Nej! Nej!
- Det lät som ja. Tolkar det som ja. - Nej, Pelle!
- Va? - Herregud.
Å, nej.
Nej!
Pelle, nej!
Gå därifrån!
Kanin, dig ska jag göra paj på.
- Lämna jackan. - Som jag gjorde med din pappa!
- God morgon, herr Karlsson. - Jaså, det är du.
Fin dag, eller hur?
- Ge mig kaninen. - Ni har nåt i...
Hur gick det?
Blinkade han? Jag visste inte att vi kunde det.
Ni ser ut att må bra. Ådern i huvudet buktar inte. Har ni mediterat?
- Det här är min trädgård. - Det ska jag hälsa.
Det här är hans trädgård.
Så där, då är alla överens.
Kaninerna ska avstå sin naturliga instinkt att äta.
Nästa gång blir deras sista.
Det ska jag också hälsa.
Kom, sötnosar!
Det här är Bea.
Hon bor granne med herr Karlsson och kaninerna.
Gissa vem hon gillar bäst.
Ni ska få nåt att dricka.
Ni får inte gå in dit. Ni höll på att bli fångade.
Kom, lilla vän. Jag ska torka dig.
Hon är konstnär och flyttade för att jobba med sina målningar.
Känn dig inte dum om du inte fattar vad de föreställer.
De är usla, och det vet hon.
För skojs skull målar hon porträtt av grannarna.
Jättefina.
Men en ständig påminnelse om vad Pelle och hans familj gått igenom.
Jag lovar att alltid ställa upp för er.
Och det har hon gjort, ända sen deras mamma dog.
Det har slutat regna!
- Tråkigt med pappas jacka. - Synd på pappas jacka.
- Jag sa ju precis det. - Det den äldsta säger betyder mer.
Det är bara en jacka. Pappa och mamma finns här. Och här, här, här och här.
Fast lite mindre hos dig. Du är bara kusin.
Jag vill bara vara tydlig.
Lova att ni inte går in i trädgården.
Jag har tagit tillbaka den, pappa.
Fångad!
Jag visste att du skulle komma.
Nu är inte damen här och beskyddar dig.
Jag känner för paj i kväll.
Kaninpaj.
Va?
Oj, är han...?
Rätt slutgiltigt.
Väldigt slutgiltigt.
Det betyder att jag...
att jag...
- Jag gjorde det! Jag! - Va?
Blev kvitt honom. Nån som är hungrig?
- Gick du in i hans trädgård? - Nej, i vår trädgård.
Utan utkik? Det är sånt som kan bli ens död.
Det blev det.
- Herr Karlsson borta? - Han är på ett bättre ställe.
I glassbilen med blinkande ljus.
Men Pelle kunde inte göra anspråk på att ha skrämt slag på honom.
Förtjänsten får tillskrivas osund livsföring i 78 år.
ASBEST
FRU KARLSSON ÄLSKAD HUSTRU
- Oj! - Lägg av!
Det här är vårt nu, så vi får sansa oss.
Vi ska ta hand om det och tänka på framtiden.
Med privilegier följer ansvar.
Jag klarade nästan att hålla masken.
Ät tills ni storknar!
Vänta på mig! Jag är inte skapt för att springa!
Ja!
- Vi bugar oss för Pelle. - För han gav oss solsken.
- Och trädgården blev fri för alla. - För han gav oss solsken.
- Nu behöver ingen palla. - Tack till vår herr sol...
Förlåt mig.
Ta för er. Smaka på tomaterna.
Oj, vilken bjässe!
Vänta, försökte du äta upp mig förut? Visa tänderna.
Det var du, jag visste det! Hur är det? Kul att se dig.
Marken är er igen, ser jag. Var hälsad, du förlorade son.
- Ingen stor grej. - Jo, du besegrade herr Karlsson.
Tja, om det innebär att jag sa: "Jag har fått nog av tyranni!"
Han: "Jag ska göra paj på dig." Jag: "Nej, jag ska göra paj på er!"
Det gör det inte, men tack för festen.
Åt lillebror Gris selleri?
Tråkigt när man inte vet vem man är eller var man hör hemma.
- Vill du ha? - En kan jag väl ta.
Tack, herr Grävling. Du är hygglig.
Hallå, huset tillhör trädgården!
Ja!
Så är det! Herr Karlsson kommer inte att plåga oss mer!
Inte mer!
Det här är Thomas Karlsson. I varuhuset kallad herr Karlsson.
Han trivs bäst när han förbereder sina soldater för strid.
De som säger att man inte kan kontrollera allt känner inte honom.
72,043 grader.
Apollo 13:S startvinkel.
Carlos, du tror att jag är galen.
Men flickan som vill bli astronaut vet det, och du krossar hennes dröm.
En mardröm. Man måste kasta och fluffa. Det hänger på detaljerna.
Var inte rädda för att gå på djupet.
Man ska kunna dricka ur våra toaletter.
Herr Karlsson.
Varuhuschefen vill tala med er.
Min befordran. Det kunde bli den här veckan.
- Hur ser jag ut? - Som en som ska dricka ur toaletten.
- Jag har dåliga nyheter, Thomas. - Nej...
Din gammelfarbror har avlidit.
Jag beklagar sorgen.
Jag visste inte ens att han fanns. Hur blir det med min befordran?
Jag har jobbat i tio år för att bli biträdande chef.
Du är chockad. I sorgens stund...
Jag sörjer inte. Får jag tjänsten eller inte?
- Nej, den gick till Bannerman. - Han är ju imbecill!
Inte ens det. Att bli kallad imbecill vore en framgång för Nigel Bannerman.
Han är också direktörens brorson.
Ni befordrar en okvalificerad dumbom enbart på grundval av nepotism?
Här i Storbritannien är det praktiskt taget inskrivet i grundlagen.
- Inte vill jag förbigå bäste man. - Förbigå mig inte, då.
Nu ska du inte tänka på arbetet, Thomas.
Ta ledigt, så länge du vill.
Jag vill inte ta ledigt! Ursäkta. Jag vill inte... Ursäkta.
Jag vill bli befordrad, det förtjänar jag.
Befordra mig, June. Jag ska inte säga nåt.
Befordra mig.
Vad tråkigt.
- Tråkigt, sir. - Kanske nästa gång.
Läget, Karlsson T!
Bannerman.
Grattis.
Jag ville det inte ens. Jag var på Ibiza i går.
Men tung vilar kronan.
Jag tar rast på mitt stora kontorsrum.
Kom hit! Jag gav mitt liv för dig!
Jag gav dig allt!
Varför behandlade du mig...
Förlåt.
Se det här som en möjlighet.
Skaffa dig perspektiv, en hobby. Skaffa lite skit under naglarna.
Ni låter som varenda arbetsgivare, lärare, släkting, vän och bekant.
Nu tar jag din namnskylt, Thomas.
Välkomna till Harrods. Smaka på det smutsiga toalettvattnet.
Kanske en vistelse på landet?
Det är lugnande. Rofyllt.
180!
Kamp, kamp, kamp!
Ja!
Streaking!
O, ja. Nu är det fest.
- Hors d'oeuvres? - En kan jag väl ta.
Först hitch kick, sen boogaloo.
- När får jag koreografera? - När du blir äldst.
- Så länge kan jag inte vänta. - Vi hämtar mamma och pappa.
- Var vill du ha den, Pelle? - Var som helst. Kanske lite högre.
Nej, för mycket. Lite lägre. Vänster. Nej, höger.
Mer. För långt. Lägre.
Höger. Upp. Lägre. Ner.
Höger, höger. Lägre, lägre, lägre.
Upp. Mitten. Vänster. Höger.
Lägre. Upp. Er höger. Min vänster.
Ert ner. Mitt upp. Vänster. Höger.
Perfekt.
Han är borta nu.
Jag önskar bara att ni var här.
Ingen ska få ta den ifrån oss igen.
Thomas Karlsson? Skriv under här, tack.
- Från Windermere? Flott ställe. - Jag känner ingen där.
Såna försändelser brukar handla om arv.
Och visst fick han ärva, den där gammelfarbrorn han inte visste om.
Bristande närhet är ett släktdrag.
Windermere? Det är ju på landet.
Men flott värre. Husen där går för en förmögenhet.
- Räcker det till en leksaksaffär? - Det tror jag.
- Full med fina varor? - Javisst.
- Glashyllor och skyltmaterial? - Det måste jag nog undersöka.
Kan jag återkomma i morgon?
En tur-och-retur till Windermere.
Varsågod.
- Vet ni var det här ligger? - Herr Karlssons gods? Ska ni bo där?
Tillfälligt. Jag tänker lägga ut det till försäljning.
- Men ni vill bli körd dit? - Ja.
Hoppa in.
- Ni kommer att trivas där. - Prata inte med mig.
Ge mig den!
Jag kan flyga!
- Knäckte ett revben. Har vi många? - Tretton.
Lägg av! Grymt.
- Nej, låt bli! - Jag kan...
Jag tycker det är äckligt på landet.
Det har ni gjort klart, sir.
- Och det ska tas till protokollet. - Då upprättar jag ett protokoll...
En människa!
Kära nån! Ut, allihop!
Ut med er! Det kommer människor!
Det är liksom... Vem är jag? Vem är du? Fattar du?
Vi är alla sammankopplade. Men med vilket rep?
Det kommer människor! Vad ska vi göra?
Göm er!
- Aj! Dina taggar sticks! - Jag är inte skapt för att gömma mig.
Vem bor så här?
Släck ljuset!
Herr Grävling!
Göm dig!
Du kan inte se honom, men det betyder inte att han inte kan se dig!
Göm dig nu!
Nej, nu låtsas du bara vara en kandelaber!
Nu är du bara en duk. Nu är du bara en... Vad är du?
- Jag är ett snurrfat. - Va?!
Herr Grävling!
Försvinn!
Varenda en.
Ut, ohyra!
Håll er borta från mitt hus!
- Han hade nyckel! - Han måste vara en Karlsson.
Strålkastare.
Felix, blinka! Blinka, blinka!
- Kom igen, blinka! - Strålkastare.
Nu går vi.
Kuckeliku!
Har solen gått upp igen? Det är otroligt!
Jag trodde inte på fler när jag somnade i går!
Men vi har fått en sån här dag till! Wow!
Kuckeliku!
Det var ingen mardröm.
Vilken mardröm.
- Vad är det för musik? - Jag vet inte.
Den låter dramatisk och livsförändrande.
Hej, sötnosar. Spanar ni på er nya granne?
Han kan inte vara värre än surgubben, må han vila i frid.
Det är kanske en trevlig, normal man.
Han ser trevlig ut. Verkar vara väldigt normal.
Fast det där är väl inte så normalt?
Det där är normalt.
Hur som helst är det spännande med nya ansikten.
Alla är inte illvilliga, jag lovar.
Jag ska förklara att vi delar på marken här.
Jag ska inte döma honom på förhand.
- Å, nej! - Vi kan alltid gå bak...
Eller genom... Eller ta...
Eller bakom... Den vägen visste jag inte ens om.
Så grindarna är tillbaka? Du var nog inte den förlorade sonen.
Det räcker så, Gris.
Men det var en rolig kväll. Länge sen jag åt så mycket.
Bantningen börjar nu.
Nu.
Titta där.
Hej! Förlåt om jag skrämde dig.
- Jag heter Bea och bor där borta. - Jag heter Thomas.
Jag bor långt där borta, i London.
- Åt det hållet. - Ja...
Jag är bara här tillfälligt. Jag ska sälja stället och öppna leksaksaffär.
I närheten av Harrods, så de kan bevittna sitt fall!
Oj, det var mycket information. Fint att du vågar vara öppen.
- Vad säger de? - Hysch, jag läser på läppar.
- Det här är inte mitt rätta element. - Elementen här är rätt härliga.
"Elefanterna här är helt förfärliga."
Va?
Det är den vackraste platsen på jorden.
Och nu är den ännu vackrare.
- Hörde jag rätt? - Ren, robust, funktionell.
- Jaså, grinden. - Ja.
- Jag trodde du sa att jag var vacker. - Nej, nej.
Nej, det skulle jag aldrig säga.
Jag skulle säga det.
Du är vacker. På ett annat sätt än grinden.
Jag känner henne. Hon ber honom ta ner grindarna och släppa in oss.
Ha en trevlig vistelse.
Men var inte som gubben som bodde här. Han var en riktig fåne.
- Det var min farbror. - Jag var inte klar. En riktig...
Tyvärr, jag...
- Nej, han var en fåne. Ursäkta. - Ingen fara. Jag kände honom aldrig.
- Du verkar mycket vettigare. - Gör jag?
Fast grindarna är otroligt robusta.
- Väntar du en invasion från rymden? - Djuren ska vara där de hör hemma.
De hör hemma överallt. De var här först, vi är nykomlingar.
Säg bara: "Ställ upp grinden och släpp in kaninerna."
"Ställ upp grinden, släpp in kaninerna."
"Det ska bli, frun. Kaninerna är otroligt gulliga."
"Särskilt han i blå jacka. Här får ni en present."
Varför ger hon honom en present?
- Vad snällt. - Till fågelskådning.
Tack.
Där är en! Den har vingar!
Det är ganska typiskt för fåglar.
Din första fågel. Notera det sen.
Notera?
Så det finns ett sätt att organisera och dokumentera kaoset på himlen?
Trevligt att träffas, Thomas.
Detsamma.
Och grinden kan väl stå öppen, så att djuren kan röra sig fritt?
- Absolut. - Hon fixade det, vi kan gå in!
Det är kanske inte så illa här.
Nej!
- Jag ska in ändå. - Jag följer med.
- Nej, tänk på hur det gick för pappa. - Du går ju jämt in.
Det är min svaghet, skaffa en egen.
Kom, Benjamin.
- Varför får han följa med? - Ja, varför?
Hans svaghet är att gå med på allt, hur dumt och tanklöst det än är.
Nej, du bestämmer inte över mig!
- Benjamin! - På väg!
Jag kan inte låta honom gå ensam. Han är dum och tanklös.
- Hoppas att det går bra. - De klarar sig. Om inte...
blir jag väl familjens överhuvud.
Pelle, ta det försiktigt!
- Jag har fortfarande dålig kondis. - Funkar det med dressingen för sig?
Ja, men varför är det nyttigare att dricka allt på en gång?
Usch!
Kom.
Vad var det jag sa? Lätt som en plätt, fläskkotlett.
- Råttor. - Spring!
Hejsan.
Han är mycket snabbare än gubben!
- Oj, problem. - Vad är det?
Allt är upp och ner.
Var är ni?
- Vi skulle inte ha gått in. - Våga och vinn.
Är du rädd för nånting?
Ja, att dö ensam. Det är därför du är med.
Vet ni vad vi gör med råttor i stan?
Vi letar upp dem...
och utrotar dem.
Benjamin!
- Följ mig. - Jag ser inget!
- Följ min röst. - Jag hör inget!
- Följ ditt hjärta. - Va?
Ditåt, ditåt, ditåt!
Spela död!
Så här går det när man får en Karlsson att se dum ut
och gör sig lustig i skjulet.
Ser ni?
Så här går det!
Varför talar jag med vilda djur?
Jag håller på att bli tokig. De kommer inte att svara.
Kom igen!
Hoppa!
Flopsy, ta säcken och dra den över huvudet på honom.
Okej.
Mopsy, ta säcken och dra den över huvudet på honom.
Ska bli.
Ull-tott, ta säcken...
Kör in en tå i örat på honom.
Nej!
Hur är det? Det var nära ögat.
Jag kunde ha blivit dödad. Och tänk om han tagit flickorna.
- Det här är inte roligt, Pelle. - Jag vet.
Förlåt.
Men du är oskadd, va? Här är din jacka.
Inte lika symbolisk som min. Den är ju inte din pappas.
Och den är brun. Ett misstag. Du är också brun. Brunt på brunt?
- Ja, det är lite förvirrande. - Ibland tror vi att du är naken.
Jag letar efter knapparna, men en gång var det dina bröstvårtor.
Men nu har du den och du är oskadd.
Inte är det hans förtjänst. Titta på honom, en sån mager mes!
Vänd och kör oss hem, Eugene.
Här blir bra.
Han tar nog nästa avfart.
Drar mer bränsle. Självklart ingen miljövän.
Vi ärver inte jorden, vi lånar den av våra barn.
Det läste jag på en plastmugg.
Om du gör en u-sväng... Det finns ett bra ställe här...
Vad nu?
- Vart kör han oss? - Han kör oss in till stan.
Det här är alltså London.
Wow, Big Ben!
- Wow! - Den är jättestor!
Jag fick aldrig resa när jag var i din ålder, Flopsy.
Du var i min ålder för typ tre gator sen!
Det går så fort.
Vad i...?
Oj, det här måste vara Harrods.
Wow, det kan man kalla stil.
- Vad gäller saken? - Skadedjur.
- Kaniner. - Hur vet du det?
Du är den nya Karlsson, Beas granne. Hon nämnde dig.
Jaså? Vad sa hon?
Att du vill sälja huset och öppna leksaksaffär, helst nära Harrods.
Så att de kan bevittna sitt fall.
Otroligt exakt och lite av en besvikelse.
Vad är de för ena?
De har förkläde. Det kan bara betyda en sak.
De är igelkottar.
Berätta inte att du tar kål på kaniner. Hon älskar dem.
Läs på läpparna.
Var jag bildad, skulle jag kalla det kompensatoriskt förmänskligande.
- Men han är inte bildad. - Hon är nog bara tokig i kaniner.
- "Hon är nog bara tokig i kaminer." - Va?
- Vad föreslår ni? - Elstängsel håller dem borta.
För att ta kål på dem behöver du lite eldkraft.
Eldkraft verkar... Jag vill inte...
Där är de! Jag visste det!
Var är ni? Jag vet att ni är där, kom fram!
Jag såg er!
- Jag vill ta kål på dem! - Följ mig.
- Jag har elva revben till. - Du har tretton på varje sida.
- Va?! - Det blir 26... Nu är du nere på 19.
Du trycker alltså på den här knappen. Signalen går till den här.
Den tänder gnistan, och allt exploderar.
Jag fattar grunderna i enkla saker.
Lurigt. Lite.
Tack.
- Tack! - Kör försiktigt!
Samma fart som bilen. Vår naturliga snabbhet borde...
Det hade aldrig funkat.
Se dig för, pappskalle!
Glöm honom. Han är bara en bondlurk.
Bondlurk? Jag är ingen bondlurk.
Jag är från London, dit vill jag...
- Thomas? - Bea.
Hejsan.
- Hur är det? - Bara bra. Vad gör du här?
Jag har bara handlat lite...
järnvaror.
Vill du ha skjuts?
- Vad gör hon här? - Å, nej! Han snor hennes cykel!
Å, nej! Han snor henne!
Å, nej! Hon följer med självmant och verkar trivas i hans sällskap!
Kom igen!
Hon ler en hel del. Till och med mer än förut.
- Hon visar mer tänder. - Hon gillar honom.
Åh!
Lägg av! Hon gillar honom inte, hon är bara väldigt snäll.
- Hon ler jämt mot oss. - Inte så där.
Kom in!
- Vill du ha nåt att dricka? - Ja tack.
- Är det dina målningar? - Det där är bara...
- Den här är jättefin. - Tack.
- Vilken majestätisk bergskedja. - En gammal tant i hatt.
Ja, där är hatten.
Ögonen.
- Där är hakan. - Foten.
Jag är allergisk mot björnbär. Halsen svullnar igen.
Björnbärsallergi?! Finns det ens?
Har det gått så långt? Plötsligt är alla allergiska.
- Använd inte det som en krycka! - En del har faktiska besvär.
Visst, och jag lider med dem. Det är jobbigt, det fattar jag.
Men den här killen! Lägg av!
Och de här?
Dem gör jag för skojs skull, vid sidan om mina riktiga verk.
De är verkligen jättefina.
Och då avskyr jag ändå kaniner.
Här ser de inte ut som de skadedjur de är.
Skadedjur? Skadedjur?!
- Vad är skadedjur? - Typ gnagare.
Gnagare? Gnagare?!
- Vad är gnagare? - Typ råttor och möss.
Tycker du att kaniner är skadedjur? Du skojar, va?
Ja, jag skojar. För jag är festlig och nyckfull.
Kaniner är fulländade varelser.
Generösa, hederliga, oskuldsfulla. Du skulle se hur de talar med varann.
- Som när de ber om ursäkt. - Ber kaniner om ursäkt?
Deras huvuden möts, så här.
Nej, be honom inte om ursäkt! Varför gör hon det?
Varför ber hon honom om ursäkt?
Oj, vilken tid det tar.
Hon ber honom om ursäkt som bara den.
Och det här var bara början.
Det blev inte lättare för Pelle och de andra att smälta, eller förstå.
Hur som helst...
Du ska få se, snart älskar du dem.
Kärleken är en kraft som kan drabba vilka två människor som helst.
Även om en är underbar...
och den andra är en Karlsson.
När mina föräldrar dog hamnade jag på ett hem.
Det måste ha varit traumatiskt.
- Hur klarade du det? - Det har inte påverkat mig alls.
ÖVERGIVEN TRASIG ENSAM
Jag har väl vissa egenheter.
- Att begå kaninocid! Finns det ordet? - Nej.
Vi har nog alla våra egenheter.
Vilka är dina?
Jag gillar inte de som inte är som de säger. Det handlar mest om mig själv.
Jag säger att jag är målare, men blir aldrig klar med nåt på riktigt.
Hon målar ju oss. Vi är på riktigt.
Är inte vi på riktigt?
Jo, definitivt på riktigt.
Vad saknar du mest med varuhuset? Och säg inte "ordning och reda".
Jag fattar att du vill ha kontroll.
Jag saknar att vara till hjälp.
Föräldrar eller släktingar söker en present till barnet de älskar.
Jag ställer några frågor och vet precis vad de behöver.
Jag tycker om att hjälpa människor att hitta det de vill ha.
Särskilt när de inte ens vet att de vill ha det. Det gillar jag mest.
Och prydlig skyltning. Förlåt, jag rår inte för det.
Ja! Jag vann!
- "Taradiddle" är inget ord. - Jo, det betyder "bluff", "nonsens".
Precis en sån definition man hittar på för ett påhittat ord.
Herr Karlsson, anklagar ni mig för att taradiddla?
Å, nej! Jäklar! Kom.
Jag ska skydda dig.
Sanslöst! Det kom från ingenstans.
Mitt hår. Ditt hår!
Kom in, fort!
Vad nu?
- Stängt. - Dra fram en stol.
Vi har päls!
- Tack. - Du är genomsur. Jag ska torka dig.
Här kunde jag stanna för alltid.
Hejsan.
Dig har jag inte sett på länge. Det här är min nya vän Thomas.
- Vill du hålla honom? - Bland annat.
Titta, mina två pojkar trivs fint tillsammans.
Inget kunde göra mig gladare.
- Får jag måla av er? - Inget skulle göra mig gladare.
Nu är du min, kanin.
Thomas, är dina ögon smaragd-eller sjöskumsgröna?
- Sjöskumsgröna, lite slagskeppsgrå. - Tyckte väl det.
Thomas?
Och det skiljer oss från fransmännen.
- Ja, kiwigrönt. - Det är du som är proffs.
Ja!
Nej, det är en gammal tant i hatt, förstår du. Jag...
Jag utgick från att hon skulle komma.
Du måste lägga av! Det kommer inte att sluta väl.
Jag tror att jag har hittat den.
Den perfekta...
Min målning!
- Den är förstörd! - Vilda djur kan vara oregerliga.
Stygg kanin. Stygg kanin! Elak! Ut med dig!
- Ut. - Schas!
Försvinn! Schas!
Han blev helt tokig. Hur känns det?
Han måste bort.
Lägg av! Solen går upp igen!
Om jag vetat det, hade jag inte befruktat alla de där äggen!
Nu måste jag stanna tills de kläcks!
Och vara närvarande!
Och engagerad!
Så...
Pelle förberedde sina soldater för strid.
Varför går ni ungdomar så sakta?
Det är så man smyger sig på andra.
Nej, det är inte för äran som de gör det.
Men unge Karlsson vill de bli av med.
De känner pressen Trötta på rädslan de har i kroppen.
Trots att Bea tycker att han verkar va' toppen.
Men de kan det här
Finns ingen plats för gnälleri Det handlar ju om selleri.
Och lite palsternacka Dags att sluta snacka.
Försöker låta djuren förstå att de är beredda att gå, gå, gå.
Du klarar det, Flops. Ta ett djupt andetag
och föreställ dig det ansikte du helst vill träffa.
Då vet jag.
Förlåt!
Sluta.
Han måste bort.
"Han måste bort."
Hans nylle var klassiskt! Han bara...
Alla krattor. Jag trodde inte det skulle funka så bra.
Precis på trovärdighetens gräns.
Och hur lyckades ni få upp skottkärran dit?
Det var en perfekt iscensatt sekvens.
Nu har vi honom precis där vi vill ha honom.
- Det är dags för nästa fas. - Det kanske inte går.
Det där är ett seriöst elstängsel.
- Varför mata det med jordnötssmör? - Mums!
Han försöker lura oss att nudda det.
- Vad händer om vi nuddar det? - Det får vi strax veta.
Nej, fru Tusentagg! Stanna!
Jag är 4 ½ år. Jag vill uppleva lite spänning innan jag kilar vidare.
- Låt bli, fru Tusentagg! - Det är inte värt det!
Titta bort!
Jag har en idé. Minns ni vad pappa jämt sa?
"Gå aldrig in i herr Karlssons trädgård."
Ja, men vad sa han mer?
"Elchocka inte igelkottstanter."
Vi borde kanske fundera på annat pappa sa.
"Man kan inte sätta läppstift på en gris."
Nej, det här är läppbalsam.
Med körsbärssmak, så det kan se ut som läppstift. Men det är läppbalsam.
Ja, ja. Han sa också:
"Man kan inte överlista en räv, så vänd hans list mot honom."
Sluta, fru Tusentagg! Nu räcker det!
VARUHUSNYTT
Bevingad flygande fågel.
Då var det dags.
Och zapp!
Och zapp.
Och zapp?
Och zapp. Zapp. Zapp.
Zapp, zapp, zapp, zapp!
Vad händer?
Nej.
Ännu en Karlsson nere för räkning.
- Du har gjort det igen, Pelle. - Jag ska bara kolla.
Ja, jag kände hjärna.
Om historien upprepar sig, hämtar glassbilen med ljus honom.
Förlåt.
Sprängmedel. Sprängmedel!
Göm er!
Följ mig.
Man trycker på den här, signalen går till den här och allt där inne...
Ajöss, kaniner.
Kaniner?
Hallå? Kaniner? Kaniner?
Thomas?
Ja?
Vad gör du ute i trädgården?
Jag plockar vilda blommor.
Till dig.
- Han har återuppstått. - Med ett ljus i pannan.
Han utvecklas.
Vad gjorde du ute i trädgården?
- Gjorde? - Ja, vid trädet.
"Gjorde" kan betyda mycket. Jag var...
Kan du...? Lampan är hemskt stark.
Distraherar den dig från frågan du ställde?
- Ska jag rikta den nedåt? - Uppåt.
EXPLOSIVT
Så närmar vi oss avgörandet.
- Vet du vad du gör? - Vi försöker ta tillbaka trädgården.
- Handlar det verkligen om det? - Ja, tror du jag har nån baktanke?
Att jag har känslomässiga bindningar till henne
för att jag miste mina föräldrar och är rädd att förlora henne också?
Det handlar om trädgården, och nåt är fel med min röst.
Den ska inte vara så här hög. Den ska vara lägre.
Jag älskar henne som en mor.
Mycket övertygande. "Det handlar bara om trädgården."
Ja, och min röst har fastnat.
Ull-tott, kan du...?
Tack. Nu kör vi!
Roligt att se dig.
Jag vet inte om jag vill vara med.
Klart du vill. Gör som jag säger, så ordnar det sig.
"Som vanligt?" sa kaninen som höll på att bli kastad i en flod.
Lita på mig.
Det är lugnt.
Ull-tott, kör!
Hallå?
Lägg an. Sikta. Vänta.
Vänta.
- Thomas. - Eld!
- God morgon! - Känner du för lunch i dag?
Ja, det vore trevligt.
- Jag funderar på att göra en sallad. - Ja!
Eller en soppa. Vad föredrar du?
- Låt mig tänka. Soppa. - Vanligt vatten eller bubbel?
Du kan väl välja, snälla?
Titta, du gör din avslappningsövning. Upp med armarna.
Upp med armarna. Upp med dem.
- Du vet vad du ska sikta på. - Ja...
Du ser verkligen avslappnad ut. Jag ska måla en stund.
- Björnbär! - Men han är allergisk mot... Listigt.
Eld! Sikta på munnen.
- Jag sätter kanske på lite musik. - Gå in och skapa!
- Slut på ammunition. - Flopsy!
Titta på mitt ansikte och föreställ dig att det är hans.
Titta nu på hans ansikte, men se mitt-och skjut!
- Ja! - Flopsy!
Björnbär...
Det var det.
Va? Han är nån sorts trollkarl.
Nu jäklar!
- Det här börjar spåra ur. - Nej, det är perfekt.
- Kom ihåg vad ni övat på. - Har vi övat på det här?
- Är det här perfekt?! - Hon borde höra oss.
Jag är träffad!
Mopsy! Nej!
Flopsy, jag måste berätta en sak. Jag är inte äldst.
- Va? - Du var jämt så gullig och älskvärd.
Och Ull-tott är...
Ull-tott.
Så mamma och pappa sa att jag var äldst för att ge mig nåt eget.
Men det är du som är äldst, och jag är ingenting.
Nej, Mopsy! Dö inte!
Mopsy?
Det är bara tomat. Jag är oskadd.
Jag är oskadd!
Det är bara tomat!
Glöm det jag sa. Fattar du?
Plink!
Nu är du fast! Hör här.
Jag är ingen taskig typ.
Du har gjort mig sån här. Jag är en hygglig människa.
Jag har chillat, mannen. Jag är cool, jag har utvecklats.
Men du är densamma, fortfarande full av sattyg.
Det kommer inte att sluta lyckligt för dig.
Du har retat mig gång på gång.
Nu återstår bara för mig att vrida...
- Vad pågår här? - Du måste tugga maten.
- Jag räddade honom. - Vad har hänt? Mår han bra?
Stackarn satte en rädisa i halsen.
Jag kollade pulsen, det är ingen fara.
Det är ingen fara med dig!
Kila iväg med dig. Stick!
Det är ett mirakel.
Jag tyckte att jag hörde nåt. Nåt oväsen.
- Men jag vet inte riktigt. Var du...? - Nej, jag rensade ogräs.
Men ibland stönar jag till när jag rensar ogräs.
Folk har använt sprängmedel för att hålla kaninerna borta.
- Men det skulle du aldrig göra. - Nej, de är änglar.
Det här är lika mycket deras som vårt. Det har du lärt mig.
Jag tyckte att jag hörde nåt.
Är det en bevingad flygande fågel där uppe?
Hon tror honom. Nu blir vi aldrig av med honom.
- Jag tror inte det... - Där uppe, i trädet långt där borta.
Du använder visst sprängämnen. Du ljög för mig!
Ja, men...
Mitt hus, mina målningar...
Deras håla.
Det här blir svårt för dig att höra...
men han gjorde det. Han sprängde det.
- Han är en kanin. - Jag vet.
Men på nåt sätt hittade han utlösaren och satte tassen...
Allt för att komma emellan oss.
Han är en kanin!
Okej, du vet att de stjäl från trädgården.
Vet du att de satt fällor i min säng? Jag skadade fingrarna!
Och de använde el mot mig. Vår uppfinning
som de modifierat i eget nedrigt syfte!
De såg bokstavsspelet, cykelturen, promenaden...
Och var kommer jackorna ifrån? Det vet vi inte!
Du är inte riktigt klok. Hur kunde jag tro att jag gillade dig?
Du gillar mig.
Och jag gillar dig.
Hur mår ni, sötnosar? Jag är ledsen.
Kom nu.
Vi lämnar den här onda mannen.
- Jag är ledsen! - Ja, det är jag också.
- En dag till! - Vad spännande!
Jag vet! Kan ni fatta?!
Det går inte så bra just nu, så gårdagen kunde ha varit den sista!
Det här ingick inte i planen, va?
Hej, sötnos. Kom.
Vad tråkigt med ert hem. Jag skulle inte ha släppt in honom i våra liv.
Han är en idiot som ger sig på dig fast du inte har gjort honom nåt.
Du skötte ditt och var fullständigt oskyldig.
Titta...
Det sorgliga är att jag faktiskt föll för honom.
Jag kunde till och med ha älskat honom.
Jag ska väl köpa en tågbiljett.
Jag har ställt till det.
Ordentligt.
Om berättelsen varit av ett annat slag, hade Pelles föräldrar sagt:
Du har inte försökt beskydda Bea. Du är bara rädd för att mista henne.
Man förlorar inte kärlek man delar. Kärleken är oändlig.
Inte älskade vi dig mindre sen vi fått flickorna.
Var ärlig mot dig själv och följ ditt hjärta. Du har ett gott hjärta.
Men det är inte den sortens berättelse, så de sa:
Thomas! Jag tyckte väl det var du.
- Jag har försökt ringa dig. - Ingen täckning i Windermere.
- Vad barbariskt. - Tvärtom, en av många fördelar.
Goda nyheter. Bannerman är inte kvar hos oss.
- Är han död? - Örhängesinfektion i båda öronen.
På grund av stressen här, sa han. Efter en dag.
Han slutade och flyttade till Frankrike.
Är han död? Jag trodde att "flytta till Frankrike" var en eufemism.
Jobbet är ditt, om du klarar psykologitestet. Du verkar må bättre.
Intresserad?
- Herrhalsdukar? - En våning ner.
Ta rulltrappan. Höger, höger, vänster. Jag föreslår en grönrutig.
- Jobbar du här? - Gör du det?
Gör du det?
Jag funderar.
Gör du det?
Jag ska ställa allt till rätta.
Jag har sabbat vårt hem och Beas hem.
Jag är en riktig sabotör.
Jag tror att det heter så.
Jag drog in oss i det här, jag svek er. Jag är hemskt ledsen.
Jag har skrivit ett tal.
"Jag drog in oss i det här, jag svek er. Jag är hemskt ledsen."
Det var väl det hela. Jag satte det första gången.
Jag borde ha lyssnat på dig, Benjamin. Om allt.
Du är mycket klokare än jag. Det handlade inte om trädgården.
- Undrar var jag hade varit utan dig. - Antagligen i en paj.
Antagligen.
Jag borde ha varit en bättre storebror.
Jag känner mig lite vilsen utan mamma och pappa.
- Jag saknar dem jättemycket. - Vi också.
Jag med.
Är vi vänner?
Det här var illa, även med dina mått mätt.
- Jag är rädd, Pelle. - Var inte det, jag ska ordna det här.
- Vad ska vi göra? - Hon måste stanna tills jag kommer.
Ska vi bryta båda benen eller bara ett?
Förlåt, det var sjukt. Båda!
Uppehåll henne bara. Jag ska inte svika er.
Räkna med oss.
Och jag dödade inte herr Karlsson. Han fick en hjärtattack.
Vi vet.
- Vi tyckte att du behövde en seger. - Okej då.
Laserfokuserad med en halvfärdig plan.
Så här ser en hjälte ut.
Eller en dåre.
Gränsen mellan dem är suddig.
- Så här gör vi... - Varför ska du bestämma?
- Jag är äldst. - Med 16 sekunder.
Åh, Mopsy. Kära, kära Mopsy.
Vänta. Ni vet att jag är äldst, eller hur?
Jag ska bara... Förlåt.
Förlåt. Förlåt. Förlåt. Förlåt.
Förlåt. Förlåt.
Nej, det går!
Vänta på mig!
Benjamin! Ska du följa med?
Ja, det är min svaghet.
Men det finns ingen jag hellre är svag för än dig!
Jag är ledsen att jag sårade dig. Jag har skrivit ett tal.
"Jag är ledsen att jag..." Benjamin, nej!
Förlåt!
Spring, spring! Hoppa, du klarar det! Du kan... Ja!
Du är usel på att be om ursäkt.
DUVA
Stadsmus, vet du vägen till Harrods?
Absolut. Är ni från landet?
- Märks det? - Brunt på brunt. Lite för mycket.
- Jag ska visa er runt. - Vi har lite bråttom.
Mycket att se på vägen.
Tower Bridge.
Buckingham Palace. Vakter med bävrar på huvudet.
- Big Ben! - Mycket större än jag trodde.
Utsikt över stan.
Sagolikt. Men, Stefan...
Vi har ont om tid. Du drar ut på det för att du är stolt över din hemstad.
London är en stor kulturstad. Som värd ska jag dela med mig av den.
Du har rätt, vi ska passa på att se allt.
- Tack, Stefan. - Ingen orsak.
Alltid ett nöje att hjälpa andra gnagare.
Gnagare?!
Vad synd.
Men jag ska se till att du hinner med tåget.
Fort!
Ja!
- Vem skulle göra nåt sånt? - Jag har många fiender.
Han måste vara här.
Var är han? Var är han? Var är han?
En kanindocka som kan prata!
Jag är en kanin.
Jag gillar morötter.
Jag inbillar mig bara. Andas djupt.
Andas djupt.
Herr Karlsson!
Kommer du ihåg mig?
Nej, nej! Jag vill bara prata!
Kaniner pratar inte! Jag visste att du kunde prata!
Pratar du, eller hallucinerar jag bara?
Kalla på vakten, han har fått en ny knäpp.
Du har förstört mitt liv!
ENDAST PERSONAL
Karlsson!
Du måste följa med oss tillbaka.
Bea tänker flytta. Hon ska sluta måla och åka hem.
- Hon vill inte ha med mig att göra. - Hon skyller allt på dig.
Men jag hade ju lite grann med det att göra.
Lite?! Grann?!
Okej, mycket. Jag är inte så bra på att erkänna misstag.
- Karlsson! - Hoppas bara det inte är för sent.
- Jag svek henne. Det är slut. - Nej.
Jag ville köra iväg dig. Jag var självisk.
Förlåt för stötarna och fällorna.
Förlåt att jag gnuggade rumpan mot din hårborste.
Glöm det. Behåll fokus.
- Kom tillbaka. För Beas skull. - Hur vet jag att du inte luras?
Det vet du inte. Du får lita på mig.
Lita på oss.
Så ni kan verkligen tala?
Nej, som du sa har du chillat nu, mannen. Du är cool nu.
Och du lyssnar på ditt hjärta.
Karlsson, lås upp!
Ditt hjärta säger att du ska öppna fönstret där borta
så att vi kan sticka härifrån!
Karlsson, öppna!
Karlsson!
De två forna fienderna, och den enas kusin
gav sig iväg i kamp mot klockan.
Det var farligt, modigt, invecklat
och i en sån här historia, en garanterad framgång.
Så vi nöjer oss med höjdpunkterna.
Håll i er!
Nu!
Strålkastare.
Vadå? De är ju inte ens påslagna!
- Lägg av, det här är löjligt! - Schas!
Flytta på dig nu. Stick.
Det gick bra! Det gick bra!
Thomas? Vad gör du?
Du sa att alla hör hemma nånstans.
Du hör hemma här och ska inte behöva flytta på grund av mig.
Har de varit med dig?
- Ja, de kom till London. - Jaså?
För att be mig att komma tillbaka. De kanske inte talade, men...
Men det handlar inte om det. Du ska inte behöva flytta.
Förlåt för allt jag har gjort.
Jag älskar dig, Bea.
- Åh! - Blä!
Du försökte döda dem. Du sprängde deras hem. Och mitt hem!
- Jag blev så uppslukad av vårt bråk. - Vårt bråk?
Tjatar du om det än? Patetiskt. Vi åker, Betty.
Det var mitt fel.
Jag tar på mig ansvaret.
Vilken hjälte! Han erkänner att han sprängde hålan.
Och påstår inte, som tidigare, att en kanin tryckte på utlösaren!
Hej, sötnos. Hur är det?
- Var du inblandad i det här? - Jag sa ju det!
Som jag sa.
Ofattbart.
- Mycket att ta in. - Verkligen.
Förlåt oss.
SÅLT
Kan ni flytta på det här? Huset är vårt nu.
Min korkade syster kommer att bli så avundsjuk.
Huset är inte längre till salu.
Nej, det är redan sålt. Och ni är?
Mannen som sålde det, och mannen som häver köpet.
- Nej, det är för sent. - Har du redan sålt det?
- Ni och er man måste flytta. - Jag är inte hennes man. Fast...
Upp med dig!
Kom, det finns bara en lösning. Är ni med?
- Absolut. - Alltid.
- Javisst. - Härligt, gänget.
Ska vi? Det är så gulligt.
Det är som en 3D-version av en sagobok.
- Tillåt mig. - Tack.
- Vad är det där? - En äcklig liten vätte eller nåt.
Stick! Det blir skadedjursbekämpning.
- Raring. - Raring.
Nej, nej, nej. Absolut inte.
- Ni kan ta det. - Vi behåller handpenningen.
- Förtjusande par. - Så jordnära.
Som ni har ställt till det.
Bra gjort.
Blinkade du? Kan ni göra det?
De kan göra mycket som du inte känner till.
Sak samma om du är stark Du är på minerad mark.
Hos Karlsson måste du ha koll Där studsar hjärtat som en tennisboll.
Upp och ner Hit och dit.
Tar en smäll, går på en nit Får ingen nåd.
- Ta för er, sötnosar. - Inom rimliga gränser.
För inga murar hindrar oss.
Vår kärlek varar.
Och hat...
Streaking!
Jag är ledsen att det upprepas.
Får jag göra ett försök?
Ibland blir man bara matt som när man får höra att
det alltid måste handla om att det står mellan vi och dom.
Men här så blir du väl bemött även om du skulle råka äta kött.
Det lovar jag.
Vinden kan blåsa hårt och solsken kan bli regn.
Men inget att bli rädd för.
En dörr stängs, och alla vet att glädje kan bli sorg.
Låt oss bli varandras hjältar.
Helt klart
kan inga murar hindra oss.
Vår kärlek varar.
Och hat
och skräck kan aldrig knäcka oss.
Vi har varandra.
Solsken, det är varmt och skönt Slappar med en tallrik hö.
Men ibland spårar allting ur Fladdrar som en galen fågel i sin bur.
Här så har vi öppet hus Hit kan alla komma, igelkott som mus.
Det lovar jag.
Helt klart
kan inga murar hindra oss.
Vår kärlek varar.
Och hat
och skräck kan aldrig knäcka oss.
Vi har varandra.
Levde de lyckliga i alla sina dagar?
Självklart, så är det i sagoböcker.
Du behöver bara kasta och fluffa. Kasta och fluffa.
Mycket enkelt. Gör ett försök.
- Hur går det? - Jättebra.
Hur vet jag det här? Jag var med.
Växte till mig, slutade läspa och fann min egen röst.
Vakna, Tupp! Jag berättar en historia.
Ursäkta, jag har varit uppe med ungarna sen gryningen.
De är det bästa som nånsin har hänt mig!
Bra historia, Flopsy. Vad ska den heta?
Den ska heta: "Sagan om Pelle Kanin".
Jättefint. Men vad sägs om:
"Sagan om Pelle, Flopsy, Mopsy, Ull-tott och Benjamin:."
"En kärleksfull familj."
Men kanske har du rä "Pelle Kanin".
Inga grindar
ingen mur kan någonsin
dela på oss
vår kärlek för evigt.
Inget hat.
Ingen skräck kan aldrig knäcka oss.
Vi har varandra.
Översättning: Nicklas Källén